Das Infanterie-Sturmabzeichen
Sascha Weber
Första upplagan 2006
Verlag Weber
Att avhandla infanteristormutmärkelsen i bokform är givetvis beundransvärt med tanke på hur många varianter och okända tillverkare det finns.
Att boken är skriven på tyska är betryggande, man slipper felöversättningar och den enfaldiga benämningen ”IAB” Dessutom finns det nyanser i tyskan som går förlorade vid en översättning samt fackuttryck som inte bör översättas alls.
Bokens viktigaste innehåll är givetvis redovisningen av samtliga för författaren kända varianter, totalt 69 redovisas. I de fall både en silver- och bronsversion är kända av samma tillverkare och identiska redovisas av praktiska skäl bara den ena med en notering att även den andra existerar.
Författaren har valt att i denna första upplaga försiktigtvis inte numrera varje variant, innebärande att man är hänvisad till sidnumren vid referens.
Däremot har han försökt göra en utseendemässig indelning i grupper. Varje grupp består av minst två tillverkare med samma utseende. Varianter med unikt utseende har samlats sist, i en egen avdelning.
Ännu ej identifierade varianter har föredömligt grupperats enligt utseendet vilket innebär att de efter en eventuell identifiering redan finns på rätt plats i boken.
En intressant detalj är att tillverkaren ”ÜÜ” ej med säkerhet var identifierad vid bokens utgivning. (Jag använder benämningen trots att den är oegentlig, det är ju egentligen ett ”W” med fem rektanglar ovanför). Men författaren är sanningen på spåren och grupperar den tillsammans med Wiedmann.
Men allt detta sagt har jag följande invändningar mot bokens innehåll:
- I likhet med andra referensböcker belastas boken av mer eller mindre onödiga bilder. Bilderna på sidan 21 kunde gott ha spolats, även de på sidan 12 och 13.
- Bilden på sidan 34 är däremot ytterst intressant men ser manipulerad ut. Ljuset kommer från höger men utmärkelserna är belysta från vänster. På sidan 50 finns en intressant bild som däremot ser äkta ut. Där kan man jämföra hur infanteristormutmärkelsen ser ut när ljuset kommer från olika håll.
- På sidan 25, 29, 33 med flera sidor påpekas det särskilt att den visade varianten är ”Original”. Detta anser jag vara ytterst missvisande eftersom det kan tolkas som att övriga varianter inte är original.
- På sidorna 86 och 160 påpekas det särskilt att utrymmet mellan gevärets slutstycke och eklövskransen är genombrutet. Men jag förstår inte varför, detta gäller åtskilliga varianter.
- På sidorna 94 och 96 påstås att märkningen ”BSW” skall finnas i en triangel, ”Dreieck”. Men som bekant rör det sig om en treklöver.
- Trots att boken är skriven på tyska förekommer felstavningar, ”Varinate” på sidan 97 och ”hangestickte” på sidan 207.
- På sidan 97 hävdas att den aktuella variantens nålsystem är framställd av ”mindervärdig” metall men enligt föregående sida är metallerna järn och buntmetall vilka inte räknas som mindervärdiga.
- På sidan 164 och 166 visas två varianter där slutsatsen dras att det måste vara samma tillverkare. Utan något annat stöd än att framsidorna är identiska. Den slutsatsen anser jag vara förhastad eftersom nålanordningarna är helt olika.
- På sidan 175 hävdas att infanteristormutmärkelsen i sällsynta fall levererades i en pappkartong, På sidan 179 står det däremot att det var ganska vanligt.
- På sidan 204 finns en rätt förvirrad beskrivning av vilka som egentligen hade rätt att bära infanteristormutmärkelsen i miniatyr. Givetvis hade alla som erhållit utmärkelsen även rätt att bära den som miniatyr vid behov.
- Bokens intressantaste del är guiden på sidorna 211 och 212. Tyvärr omfattar den endast märkta exemplar vilket i regel är minst intressant när man vill identifiera ett omärkt exemplar. Idealet hade förstås varit en guide baserad på nålanordningarna som i Stimsons bok om EK 1. En guide baserad på tillverkarmärkningar har ju ett begränsat intresse eftersom de objekt man söker info om oftast är omärkta.
- En invändning som inte rör innehållet är att limhäftningen är helt undermålig, i varje fall gäller det mitt exemplar. Efter användning lossnar sidorna och ligger lösa inom pärmen.
Trots alla fel och brister rekommenderar jag givetvis boken eftersom den under lång tid kommer att utgöra standardverket gällande den bland samlare attraktiva infanteristormutmärkelsen.
Den som är intresserad bör givetvis anskaffa den senare, utökade upplagan som också kommer att recenseras här. Ovanstående recension är tänkt för den som redan har originalutgåvan eller som i likhet med mig samlar alla upplagor.
"Das Infanterie-Sturmabzeichen", recension
"Das Infanterie-Sturmabzeichen", recension
- Bilagor
-
- Das Infanterie-Sturmabzeichen.jpg (151.53 KiB) Visad 10754 gånger
Senast uppknuffad av vonWrede ons jun 29, 2016 7:58 pm.